- Hvad er der? - Jeg ved ikke rigtig.
- Den er for lille og for let. - Han bliver knust, dræbt.
Nej, jeg varmer stålet på en ny måde. Den er tyndere og mindre.
- Men lige så stærk. - Hvad er det?
Mit mærke. Hvis en anden ridder skulle beundre min rustning.
Drej og bøj dig, bevæg dig i den.
- Jeg bliver ramt til sidst. - Og så dør han.
Har du i det mindste modet til at prøve den?
- Alt vel, Will? - Jeg mærkede intet!
Virker den?
Det er jo et mirakel!
Turneringspladsen Lagny-sur-Marne
- Hvad hedder den ridder? - Piers Courtenay.
Han har hævet skatterne tre gange i år for at betale turneringer.
Hans folk sulter, mens han går til banket.
Det er sikkert rigtigt.
Ulrich von Lichtenstein.
Hans Nåde, grev Adhemar, søn af Philippe de Vitry -
- søn af Gilles...
...leder af de frie tropper, sin enorme manddoms forsvarer -
- et lysende eksempel på ridderlighed og champagne.
Flot arbejde! Bravo!
Studer Adhemars bevægelser. Har han en svaghed, finder vi den.
Min herre, anden søn af Sir Wallace Percival.
Det er mig en stor ære...
...en stor ære at præsentere...
Det er Edward, Deres Nåde. De er sikre på det.
...den berømmelige Sir Thomas Colville!
Adhemar har trukket sig!
- Det kan kun betyde én ting. - En kongelig.
Jeg ser, hvad jeg kan finde ud af.
- Klar til at sænke flaget. - Nej, ikke endnu. Hør på mig...
- Musiker, fanfare! - Jeg må tale med min herre.
Så se, om du kan nå det inden Kristi genkomst.
Vent! Vent!
Colville er Edward, Den Sorte Prins af Wales, Englands kommende konge.
Han er forklædt som jeg.
Han har slået alle fjender. Han har aldrig tabt et slag.
Vi ved, hvem han er.
Du må trække dig, Will. Sig det, Geoff.
Giv mig lansen!
Lanse!
Milde moster!
Dysten er uafgjort!
- Du bringer en kongelig i fare! - Han bringer sig selv i fare.
Godt kæmpet, Sir Ulrich, ligesom i Rouen.
I lige måde... Prins Edward.
- De vidste, hvem jeg var? - Ja.
- Og red alligevel? - Jeg kender ikke til at trække mig.
Heller ikke jeg.
- Men det sker dog. - Ja, det gør.
- Held og lykke i turneringen. - I lige måde.
Vinder i dysten og turneringsmester -
- Ulrich von Lichtenstein.
- Smelt det, sælg det. - Ja, Deres Majestæt.
Du er turneringsmester!
Lkke før jeg besejrer Adhemar!
Sir Ulrich.
- Hvad skal De have på i aften? - Ingenting.
- Så skaber vi furore. - Trættes De aldrig af at tage tøj på?
Hun taler vist om at tage det af, Deres Nåde.
En blomst er kun så smuk som sine kronblade, ikke?
- En blomst duer ikke til noget. - Ikke det?
Man kan ikke spise en blomst. Den holder ikke en varm...
Og en rose har heller aldrig slået en mand af sadlen, vel?
Du er bare en dum pige, ikke også?
Hellere en dum pige med en blomst -
- end en dum dreng med en hest og en pind.
Farvel.
Det hedder en lanse. Hallo!
Jeg har nyt. Adhemar er kaldt hjem til de frie tropper.
Den Sorte Prins har befalet det. Han kan være væk hele sæsonen.
Først Jocelyn og nu Adhemar.
- Det var flot. - Ja, det var flot.
Sydfronten Slaget ved Poitiers
Turneringsresultaterne, Deres Nåde.
Ulrich... Ulrich.
Geoff... Jeg må skrive et brev.
"Kære Jocelyn..." Nej. "Min kæreste Jocelyn."
Bedre.
"Jeg savner dig..." Var det forkert?
Du bestemmer. Det er din begravelse, brev, mener jeg.
- Sig noget om hendes bryster. - Ja, du savner dem.
Hendes bryster?
Ja, men jeg ville hellere nok se over hendes bryster.
- Jeg savner hendes hals? - Højere, mod himlen.
Mindst månen. Hendes bryster var ikke så imponerende.
Månen?
"Det er mærkeligt at tænke på -
- at jeg ikke har set dig i en måned.
Jeg har set nymånen, men ikke dig.
Jeg har set solnedgange og solopgange -
- men intet til dit smukke ansigt."
Det er vældig godt, William.
Jeg kendte engang en pige...
Hun knuste mit hjerte, men jeg sagde...
"Mit knuste hjertes skår er så små, at de kan gå igennem et nåleøje."
Han skriver, som om jeg var død.
Ja, frue. Han dør også.
Hun lavede mad for hertugen af York.
Jeg savner hende, som solen savner blomsten.
"Jeg savner dig, som solen savner blomsten.
Som solen savner blomsten i vinterens hjerte.
I stedet for skønhed at rette lyset mod, hærdes hjertet -
- som den frosne verden, dit fravær har forvist mig til."
"Hernæst skal jeg kæmpe i Paris. Der bliver tomt og koldt uden dig."
Det er godt.
Og så afslutningen.
Med håb. Kærlighed bør slutte med håb.
Min mand, må han hvile i fred, sagde noget, jeg aldrig glemmer.
"Håbet leder mig...
...det får mig igennem dagen og især natten.
Håbet om, at jeg ikke for sidste gang har ladet blikket hvile på dig."
Og afslut det med:
"Med al min kærlighed. William."
Du mener vel Ulrich?
"Med al min kærlighed -
- forbliver jeg dit hjertes ridder."
Min herre håbede på, De også havde noget at sende ham.
Kykkeliky første gang: "Jeg vil ikke fornægte ham."
Kykkeliky anden gang: "Jeg vil ikke fornægte ham." Tredje gang:
"Jeg fornægter ham." Tre gange...
Ingen Adhemar.
Ingen Adhemar!
Wat!
Lad mig høre, så du hende? Læste hun brevet?
- Ja og ja. - Og?
Hun kommer til Paris!
Gav hun dig noget med til mig? Et brev? Et minde?
Et minde? Ja, hun gjorde.
Ja... Ja, jeg mener...
Hvad er der, Wat? Giv mig det nu.
Ja... Ja!
Hun... Hun bad ham... Det betyder at... Ja!
Cinquante. Det er en godt, lige tal.
De vil vædde på, at en franskmand, ikke Sir Ulrich, vinder.
- Men indsatsen er 50 floriner. - Det er jo alt, hvad vi har.
Ulrich mod alle franskmænd her?
Han har vundet fire i træk!
- Og Adhemar er her igen ikke. - Men John Beaumont er.
Grev Theobald og Philip af Burgund. Alle franske mestre.
En englænder vinder ikke denne franske turnering!
Engelske ben står usikkert på fransk jord!
Hold kæft derovre!
Roland, det er et godt væddemål. Vinder vi, kan jeg købe en kro.
- Jeg kan skrive på fuld tid. - Og en smedje til mig.
Fransk vin er for stærk for engelske maver!
Jeg er så tæt på at mule dig! Pas på, Quasimodo!
Jeg vil bare hjem. Og jeg har penge til den rejse 100 gange.
Og allervigtigst, fordi Paven selv er fransk!
Nå, men Jesus er engelsk! Vi er med.
- Ja! - Han taber ikke med prinsessen her.
Han er blond, han er fuld han slår alle helt omkuld
Lichtenstein! Lichtenstein!
Han er blond, holder stand han er fra Gelderland
Han er fra Gelderland!
Gelderland! Gelderland! Gelderland!
- Tror du, han kommer? - Så sikkert, som at solen vil stå op.
Foretrækker du katedraler?
Jeg kommer for at skrifte.
Og for at se mosaikkerne.
En overdådig farvepragt i en trist og grå verden.
Synes du ikke?
Det er smukt.
Sådan har jeg det med brevet, du sendte til mig.
Tal til mig. Sig de ord.
- Jeg vil vinde turneringen for dig. - Hvabehar?
Jeg vil vinde den i dit navn. Alle riddere, jeg slår, er for dig.
Din skønhed vil reflekteres i styrken i min arm og min hests flanker.
- Vil den det? - Ja.
- Hvad? I dens flanker? - Ja.
Jeg vil høre poesi, Ulrich.
Jeg er ikke parat.
Det er jeg. Hvorfor skal kvinders lod følge mænds skema?
Mænds dag er mere travl og...
Der lægges mere beslag på mænd.
- Siger du det? - Ja! Måske...
- Nej? - Jeg kræver poesi!
Jeg vil have det, og jeg vil have det nu.
Dine bryster...
De er under din hals, hvor...
Jocelyn, hvordan kan jeg bevise min kærlighed til dig? Hvordan?
- Er det et oprigtigt spørgsmål? - Ja.
Vil du bevise din kærlighed, må du gøre dit værste.
Mit værste? Hvad mener du?
I stedet for at vinde og ære mig gennem dit store ry -
- skal du gå imod din natur og kæmpe dårligt... tabe.
Det beviser kun, at jeg er en taber!
Nej! Det vil bevise din kærlighed, gå mod din egenkærlighed.
Du ville lyde din elskede og ikke dig selv.
- Tys, kvinde! - Tys ikke på mig og spar ham!
Gå herfra. Gå!
Hvad er dit svar?
Jeg vil ikke tabe.
Så elsker du mig ikke.
Den italienske jomfrudoms beskytter.
Lansen, der begejstrede Frankrig, riddernes ridder!
Han lod pisken smælde i La Rochelle!
Håndhæveren af Vorherres vilje!
I egen høje person...
Sir Ulrich von Lichtenstein!
Kors, hvor er jeg god!
Hans hests flanker!
Det betyder måske kærlighed, hvor han kommer fra.
- Hvad laver du? - Taber.
- Jeg forstår ikke. - Det gør jeg heller ikke.
Han elsker mig.
Er du blind?
- Så du ikke flaget? - Jo, jeg så det.
Jeg ved det!
Du vil være bagud for at gøre sejren mere dramatisk!
Jocelyn sagde, jeg skulle tabe for at bevise min kærlighed.
- Kors, så hellere blind. - Alle kvinder vil have et bevis.
- Bevis på hvad? - At de ikke har spredt ben forgæves.
- Jeg har ikke spredt hendes ben. - Hvorfor gør vi så det her?
Fordi!
Fordi... jeg elsker hende.
- Jeg mister alt! - Sådan er hasard.
- Smerter, mange smerter! - Men det er meget romantisk.
- Er du kvinde eller smed? - Sommetider er jeg begge dele.
Sæt ham ned.
Ingen ridder har vundet alle sine dyster endnu.
Vinder du resten af dine kampe, og de andre slår hinanden -
- kan du nå semifinalen, finalen.
- Rustningen har bevist sin duelighed. - Har du bevist din kærlighed nu?
Wat, du kan da huske kirken som barn? Skrækken og lidenskaben.
Sådan får hun mig til at føle.
Derfor beder jeg til Jocelyn og ingen andre.
William, det er blasfemi.
- Må jeg brænde i helvede så. - Træk dig.
Tab på den måde, tag ikke imod flere tæv.
Min frue siger, at hvis De elsker hende...
Ja, så må jeg tabe. Ser hun ikke på?
Hun siger, hvis De elsker hende, taber De ikke mere.
At hvis De elsker hende, vinder De turneringen.
Der står hun, kærligheden selv, din Venus!
Og hvor jeg dog hader hende.
- Jeg forstår ikke kvinder. - Heller ikke jeg, men de forstår os.
Nej, måske ikke dig.
Ja! Kvinder!
48... 49... og 50!
Mange tak, mine herrer. Det har været en fornøjelse.
Opsøg os, hvis I er i London. Til verdensmesterskabet måske.
Se nu ikke så triste ud. Her, jeg giver et glas.
Han er hurtigt, han er sjov, skaffer penge til mit behov! Lichtenstein!
Guinevere kommer til Lancelot.
Tag Dem godt af ham, frue, tag Dem godt af ham.
- Vi savnede Dem til banketten. - Vi?
Jeg.
Jocelyn... Deres præmie.
Min præmie?
Jeg er ikke nogen præmie værd.
Hvem er så?
Min pige siger, at Deres væbnere sommetider kalder Dem William.
Er det rigtigt, Sir Ulrich?
Ja... Ja, det er rigtigt.
Dit navn spiller ingen rolle for mig.
Bare jeg kan kalde dig for min.
Jamen, Jocelyn, jeg er jo din.
- Forbandede pige! - Du må have en sårlæge.
Han siger, jeg overlever, men det føles ikke sådan.
Dine smerter er mit værk.
Ja, det er.
Men... min far...
...lærte mig at tage det onde med det gode.
- Det gode, du taler om... - Ja?
...bliver også mit værk.
Hvornår har I sidst været hjemme? Jeg har kun været væk i et halvt år.
- Det er to år siden. - Tre år.
Fem... fem lange år.
William?
12... 12 år.
Han skal altså være lærling?
- Hvor længe? - I syv år.
Sir Ector?
Jeg er tækkemanden. Vi talte ved London Stadion.
Åh ja, det husker jeg. Er det drengen?
Træd frem og lad mig se på dig.
Pas på med den, Roland!
Er du bange for mig, dreng?
Har du de fleste af dine tænder?
Vis mig din arm. Har du en stærk arm?
Han er et udsultet, lille fugleskræmsel.
Men han er en rask dreng.
Jeg kan vise dig en stor verden fuld af eventyr og underværker -
- som du endnu ikke har drømt om.
Kan du pakke min hest og føre den?
Så sig farvel til din far, lad os komme af sted.
Han er en rigtig ridder, William. Kig efter og lær alt, hvad du kan.
Det er alt, hvad jeg kan gøre for dig.
Gå nu, vend din skæbne og lev et bedre liv end jeg.
Roland, vis drengen hans pligter.
- Far, jeg er bange! - For hvad?
- Jeg kender ikke vejen hjem! - Vær nu ikke dum, William.
Du følger bare dine fødder.
London.
Verdensmesterskabet
Lad os høre jer, London!
- Jeg har nyt. Adhemar er tilmeldt. - Han er vel blevet ked af krig?
Nej, Den Sorte Prins tvang ham til at opløse sin hær.
De svirede og plyndrede byer -
- stjal, myrdede og skændede kirker.
De begik de ældste synder på de nyeste måder.
Så mødes vi omsider igen, Sir Ulrich. Og til verdensmesterskabet.
Som jeg før har lovet, vil De ligge på ryggen og se op på mig.
Lad fortiden ligge.
De har klaret Dem godt i mit fravær, på og uden for pladsen, hører jeg.
De har vundet præmier, heste og kvinder.
- Opstiller De dem i den rækkefølge? - Normalt, med få undtagelser.
Hun er smuk, ikke? Et ægte fuldblodstrofæ.
- Ikke sandt? - De taler, som var hun en måltavle.
- Er hun ikke det? - Nej.
Hun er pilen.
Jeg har indledt forhandlinger med hendes far.
Jeg vil gøre hende til min brud.
Hun vil få saddel på og anbragt på min kaminhylde.
Måltavle eller pil gør ingen forskel. Jeg vil have hende.
U Irich! U Irich! U Irich!
- Hvordan ville du slå ham? - Med en kæp, når han sov.
Men til hest med en lanse -
- er den mand uovervindelig.
Tag jer af ham.
Herre?
Må jeg præsentere Simon, en simpel budbringer.
Fortæl greven, hvad du fortalte mig.
Jeg frygter, at der er blevet begået en synd.
En bedragerisk synd.
En vulgær stolthedssynd.
Som Gud og naturens orden er blevet nægtet...
Tal normalt, budbringer.
Ulrich von Lichtenstein er ikke den, han giver sig ud for.
For en skilling kan der holdes øje med ham, så De kan få sandheden.
Jeg synes, vi skal have den noble Ulrich skygget.
Vælg en diskret en.
Ufatteligt! Hvor meget har du tabt?
- Hvordan tabt? - Har du spillet dit tøj væk?
Lkke en penny. Mit tøj er der.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Hvorfor render du så nøgen rundt?
Fordi hun var sulten.
Hvem?
Phillipa, min hustru.
- Nu skal du få! - Så, så.
Det må være Wat.
Og Kate og Roland og Will.
- Jeg mener Ulrich, hvis mors far... - Var von Rechberg.
- Geoff har fortalt alt om dig. - Ja.
Vil nogen have en bid?
Undskyld, vi bare brasede ind, mrs. Chaucer.
Vi lader jer i fred.
- Godnat. - Godnat.
- Jeg troede, du var en skøge. - Ud!
De virker sjovere end de kedelige pilgrimme fra sidste år.
Hvad er der?
Paradis, min kære, står formet i dine øjne.
Kom i seng, Geoff.
Det er aflyst på grund af regnen. Mesterskabet må vente til i morgen.
Nå. Jeg tager ud at ride.
- I det? - I det.
- Hovedet. - Tak.
Mad...
Davs med dig.
- De er Sir Ulrich von Lichtenstein. - Ja.
De er min yndlingsridder. Når vi dyster, er jeg altid Dem.
Hvad laver De her i Cheapside? Der er intet optog i dag.
Kan du holde på en hemmelighed?
Jeg er født i Cheapside, lige rundt om det hjørne.
- Er det rigtigt, Sir Ulrich? - Ja.
Jeg bor lige der.
Hvor gammel er du?
- Ni og et halvt. - Ni og et halvt?
Kan du mon huske en mand, der måske døde, før du blev født.
Han var høj som en ridder. Han hed John Thatcher.
Ja, selvfølgelig kan jeg huske ham. Han bor der stadigvæk.
Sommetider sidder han ved vinduet, men ingen ved hvorfor.
- Hvad mener du? - Han er blind, sir.
Er her nogen?
Jeg er ikke færdig med nettet. Kom tilbage i morgen.
Hvem er du?
En ridder.
Mit navn er Ulrich.
Ulrich? Det navn hører jeg blive råbt på stadion.
- Hvad bringer Dem hertil? - Jeg har nyt, mester Thatcher.
- Nyt om Deres søn. - Om min William?!
Kom indenfor, sir.
Hvad nyt? Lever han?
Ja, han lever.
Han har det særdeles godt.
Han ville have, De skulle vide -
- at han trods alt vendte sin skæbne.
Og har han fulgt sine fødder?
- Har han endelig fundet hjem? - Ja.
- Far! - William, min dreng!
Jeg ville gerne møde denne Wat og Roland.
Det skal du nok komme til, far.
Og hvad med kvinder? Har du en bestemt eller mange?
Der er en bestemt.
Hende vil jeg også gerne møde.
Det går ikke med det hul, far. Ikke i en tækkemands stue.
Det er passende nok for en blind tækkemand.
Jeg er tækkemandens søn, jeg skal lave det for dig.
I live, tænk jer! Jeg troede, han var død, men han var så stærk.
Jeg kan huske... Geoff og Jocelyn!
Dagen bliver bedre og bedre.
Er nogen død?
- Sir Ulrich von Lichtenstein. - Hvad?
Adhemar... fulgte efter dig i går aftes.
Til Cheapside. Han siger, han så din far.
Will, de har bedt mig om dit adelsbrev.
De venter på turneringspladsen. De vil arrestere dig.
En halv snes gardere. De sætter dig i gabestokken.
Jamen jeg skal møde Adhemar om fem minutter.
Nej, du har opgivet.
- Det er allerede noteret. - Få hestene sadlet op.
De kan arrestere din bagage, ikke dig.
Holdt.
Nå, hvad synes du så -
- nu da du ved, hvad jeg er?
At vide, hvad du er, William, ville tage et helt liv -
- hvilket jeg gerne giver, men nu må du flygte.
- Flygt, og jeg flygter med dig. - Jocelyn, jeg kan ikke flygte.
Jeg er ridder, og jeg skyer ikke faren!
En ridder af hjertet, men ikke på papir! Og kun papir tæller.
William, jeg elsker dig!
Jeg elsker dig... dig.
- Jeg vil ikke se dig i gabestokken! - Men du vil se mig flygte? Nej!
Fanden tage din stolthed. Det er kun dig, der ikke vil se dig flygte.
Den er det eneste, de ikke kan tage fra mig.
Jo, det kan de, og det vil de. Du kan tro, de vil.
Men kærligheden kan de ikke tage.
Og hvor skal vi bo?
I min rønne?
Sammen med grisene om vinteren, så de ikke fryser?
Ja, William, sammen med grisene. Sammen med grisene.
De fattige kan gifte sig af kærlighed.
Jocelyn, du ved ikke, hvad du taler om!
William, jeg beder dig. Gør det nu.
Flygt for kærlighedens skyld.
Roland, vil du se mig flygte?
- Og du, Geoff? - Ja, med alle mit hjertes skår.
Wat, du og jeg flygter ikke.
Jo.
I dag gør vi det.
Flygt, William.
Nej! Jeg vil ikke flygte!
Jeg er ridder!
Ja, drenge, alting har en ende.
Lad os ende det sammen.
Du vil fjerne dig fra denne ærens plads.
- Jeg er her for at kæmpe. - Du er her for at blive arresteret!
Den, der stræber efter at nå en stjerne -
- snubler ofte over et enkelt græsstrå.
Du er blevet vejet.
Du er blevet målt.
Og du er blevet fundet for let.
Man mister det ene eller det andet... William.
I hvilken verden kunne du nogensinde have besejret mig?
Gå, Roland. Lad dem få mig.
Gud elske dig, William. Og det gør jeg med.
Gå! Forsvind herfra!
Ellers skal jeg mule jer! Med Jesus af Nazaret -
- og hans hellige moder Maria som vidner skal jeg mule jer!
Jeg skal flå jer i stumper og stykker!
Og brække benene på jer! Smerter! Mange smerter!
Vi er i knibe.
Hør på mig!
Hør efter!
I er ligemænd.
Mor?
Er min mor her? Den mad kan jeg kende hvor som helst.
Mor, vil du ikke nok gå hjem.
Du får at vide i aften, hvordan det går.
Beskidte kujon!
Jeg håber, det er godt nyt, mor.
Jeg håber, jeg kan sige, det lykkedes at overbevise disse gode mennesker -
- om at lade min Lord William være uskadt.
For jeg har aldrig set -
- et hjerte, som det, der banker i hans bryst.
Stort er det.
Fyldt af dyder og stolthed.
Oprigtigt, frit, modigt, trofast -
- og mest af alt -
- fyldt af håb.
I det mindste indtil i dag.
Hvad der fylder det nu...
...ved jeg ikke.
Jeg spørger jer:
Hvad gør en mand adelig?
Hans herkomst eller hans hjerte?
Hans hjerte.
Godt hjerte.
Min herre -
- blev ganske rigtigt født fattig i London, og hvad så?
For han er så sand som stål.
Nej, sandere.
For han er som guld...
...for mig.
Han er som guld og I og jeg -
- er blot jern.
Og dog ville I -
- møde op for at se ham ruste.
Føj!
Skam jer.
Lad ham være!
Gå hjem.
Det er prinsen.
Sikke et par vi er, hvad?
Vi prøver begge at skjule, hvem vi er, men begge ude af stand til det.
Dine mænd elsker dig.
Om jeg så ikke vidste andet om dig, var det nok.
Men du turnerer også, når du burde trække dig.
Og det er også ridderligt.
Slip ham fri!
Han kan synes en have en ringe herkomst -
- men mine historikere har opdaget -
- at han nedstammer fra en gammel, kongelig æt.
Det er min afgørelse -
- og kan som sådan ikke anfægtes.
Hvis jeg må gengælde den venlighed, du engang viste mig. Knæl.
I kraft af den mig af min far, Kong Edward, tillagte myndighed -
- og alle disse vidner...
...slår jeg dig...
...til Sir William.
Rejs Dem, Sir William.
- Kan De dyste? - Hvilket?
Min turnering skal afsluttes.
Er De i stand til at kæmpe? Eller skal den opgivne kamp tælle?
Jeg er rede.
Det skal jeg meddele Deres modstander.
Se straks efter hans skjold på pladsen.
Tak, Deres Nåde.
Vær hilset, Prins Edward!
Mine herskaber -
- og alle I andre -
- her er sønnen af Philippe de Vitry, søn af Gilles...
- Er du sikker? - Ja.
Det er kun spundet sukker og skocreme.
Det er et lille mål, Will, men sigt mod hans hjerte.
...udføreren af dristige bedrifter, erobreren af talrige kongedømmer -
- grev Aaaa... dhemar!
- Gud, jeg henter sårlægen! - Roland... du er sårlæge nu.
Han har sat spids på den!
Kate, hjælp mig tilbage, ellers har vi tabt.
Det forbandede svin!
Kate, jeg kan ikke få vejret. Jeg kan ikke få luft!
Som jeg sagde... tækkemand.
I hvilken verden kunne du nogensinde have besejret mig?
Et sådant sted findes ikke.
Hun er her, William. Og det er din far også.
Vende skæbnen...
Lad os to danse.
To lanser mod nul.
Du må støde ham af sadlen eller dræbe ham.
- Du må have mere polstring. - Nej.
Jeg kan ikke få vejret med den på.
Lanse.
Nej, jeg kan ikke knap holde den.
Fandens!
Sur den fast på min arm.
Wat... sur den fast på min arm.
Gør, som han siger.
I gode folk, jeg fik ikke givet min præsentation!
Men jeg beder jer -
- hør den nu.
Jeg skal lade min tunges veltalenhed hvile -
- og tale ligefrem.
Dage som disse er alt for sjældne til at forsimples med kluntet tale -
- så uden yderligere ståhej...
Undskyld, Deres Nåde.
Her er han, en af jeres egne!
Født et stenkast fra dette stadion, og nu står han her foran jer:
Søn af John Thatcher, Sir William Thatcher!
Det er dit navn, William.
Sir William Thatcher. Din far hørte det.
Gud være med dig, William.
William!
Du er blevet vejet.
Du er blevet målt.
- Og du er helt og aldeles... ...blevet fundet for let.
Velkommen til den nye verden.
Gud nåde dig, hvis det er rigtigt, at han skal gøre det.
William!
Ja!
Han vandt!
Åh, William...
- Jeg må nok skrive noget af det ned. - Det om prinsen og ridderne?
Nej, det hele. Al menneskelig adfærd er inden for kunstnerens virkefelt.
Nej, måske ikke din!
Tekstning: SDI Media Group
Din omgang.
Ripped by: SkyFury